SKUHROV NAD BĚLOU na Rychnovsku: Dne 23. října navečer byla slavnostně otevřena pohádkově zrekonstruovaná a zařízená tzv. nová Porkertova vila, postavená v letech 1931 - 32 v maurském slohu podle plánů Ota Ployera na rovinném prostranství pod zalesněným ostrohem u řeky Bělé. Nyní nese název Villa Bělá. Stalo se tak za účasti osobností, mj. starosty obce Vladimíra Bukovského, podnikatelů a památkáře Radomíra Raise.
Tato stavba, o níž je zmínka v letos vydané publikaci Slavné vily Královéhradeckého kraje, patří mezi ty, které vytvořili architekti zvučných jmen, jako byli Josef Gočár, Dušan Jurkovič, Pavel Janák, Otakar Novotný, ale také mnozí další, jejichž jména většině z nás, k naší škodě, mnoho neřeknou.
Na rychnovském okrese jich je devět, a jedna z nich je právě tzv. nová Porkertova vila. Základem jejího architektonického řešení jsou prvky maurského slohu. K tomu uvedl památkář Radomír Rais: „Kupodivu stavebník rodinného sídla Vilém Porkert si pro námět svého budoucího sídla nejel do Španělska, ale do Ameriky; stavbu provedl jak podle amerického časopisu.
Dům byl založen na železobetonové vaně s podlahou sklepů pod úrovní řeky. Velmi prostorné schodiště v hlavním průčelí propojilo zahradu s verandou ve zvýšeném přízemí s možností vstupu na venkovní terasu a do centrální schodišťové haly. Z ní je přístup do jídelny, knihovny, obývací místnosti, dvouramenným schodištěm do patra a podkroví a kulečníkové síně; ta má také samostatný vchod z kryté rampy pro příjezd automobilem.
Přízemí s prostornými místnostmi odpovídá záměru reprezentace, rovněž tak prostory patra a podkroví, kde jsou pokoje pro hosty a ložnice. Vnější vzhled domu je romantický, pohádkově členěný prvky a konstrukcemi v orientálním uspořádání. K tomu uvedl starosta Vladimír Bukovský: „Jsem tomu velmi rád, že tato vila, jež má dnes majitelku Holanďanku Hillegondu Petronellu van der Mostovou, tu zůstala, a je chvályhodné, že existuje v původním stavu. Zažila totiž několik uživatelů – továrna, naposledy Orlické strojírny, tu měly kanceláře, za Elektropragy dokonce ředitelství, někdy v 60. a 70. letech tu byla obecní knihovna i lékař, v dalších prostorách byly v polovině 60. letech ubytovány Polky, které tu pracovaly, a poté, co odešly, v 80. letech sem do ubytovny přišli Vietnamci. Jejich požadavky na bydlení asi nebyly srovnatelné se středoevropskými a třeba platilo, proč bychom zhasínali normálně, když můžeme vzduchovkou. Po roce 1989 došlo k restituci vily rodině Porkertových, ti ji prodali právníkovi Vladimíru Stýblovi a ten v roce 2005 holandské občance Hillegonde Petronelle van der Mostové. Rád bych řekl: Co je u nás v Čechách neobvyklé, že spoustu práce odvedli fyzicky Holanďané sami, třeba paní majitelka spárovala komín. Od dnešního dne tu začne ubytovací provoz, nevím, jaká bude klientela, nejspíš holandská. Jediné, co mě tu zarazilo, že některé pokoje nemají vlastní sociální zařízení (nebude to penzion, ale typ bed and breakfast se šesti pokoji, z toho třemi se sociálním zařízením a třemi se společnou koupelnou, www.villabela.eu, pozn. kr). Ale co je důležité: Jsem velice rád, že tento objekt byl dán do toho stavu, v němž dnes je.“
Josef Krám
OSTRAVA: Ve čtvrtek 5. září byla na Slezskoostravském hradě otevřena nová dlouhodobá výstava nacházející se ve sklepních prostorech. Země na obzoru!!! aneb Jak slezskoostravské uhlí dobývalo Arktidu zavede návštěvníky do světa jednoho z nejvýraznějších šlechticů 19. století – Johanna Nepomuka hraběte Wilczka.
OSTRAVA: „Ars longa, vita brevis,“ praví jedno staré, leč pravdivé rčení vypovídající o nesmrtelnosti lidského ducha zhmotněného a navěky žijícího v umění. A v případě antikvariátu a galerie Libri Kniharium v centru Ostravy jde o umění zejména knižní a výtvarné.
Ostrava vždy bývala městem s kulturním zázemím, ať už se prezentovalo divadly, univerzitou, galeriemi,výstavními prostory a vedle knihkupectví také antikvariáty. A právě ty doplňovaly onu přední linii kultury o tu zcela výjimečnou a nevšední.
PODĚBRADY-ČR: FEMAD neboli Festival mladého amatérského divadla v Poděbradech dává druhou šanci souborům, které se neprobojovaly do hlavních programů vrcholných domácích přehlídek, ale přesto mají své kvality a stojí za to je vidět. Letos je součástí tohoto zářijového svátku ochotnického divadla řada představení, několik seminářů, ale třeba i Bienále ochotnického plakátu spolu s výstavou. Ředitel festivalu Ladislav Langr připomíná v podcastu Místní kultury více než padesátiletou historii FEMADu, tradici "salonu odmítnutých" i jeho specifika: "Například tady nemáme porotu. Každý soubor vyšle svého delegáta, který musí být na všech představeních. Na závěr potom delegáti před diváky hlasují, co bylo nejlepší. Takže tady už nemůžeme říkat 'Ta porota nám to nandala', tady si to nandají sami ochotníci." Součástí festivalu je i seminář s lektorem, kde se tříbí a formulují názory na představení. "Snažíme se, aby odtud nikdo neodcházel s pocitem, že byl uražen, že byl zmařen jeho záměr, že byl nepochopen," doplňuje Ladislav Langr. V podcastu zmíníme i jeho velkou práci o regionálních osobnostech a četné kulturní a sportovní akce, které neúnavně organizuje. A v čem se komunální politika, ve které už mnoho let působí, podobá divadlu? Poslechněte si náš nový podcast.
ČR: Všechny v kulturním sektoru zajímá, jak se účinněji propagovat, ale někde to umějí lépe… Koncem loňského roku se na Ministerstvu kultury konal seminář věnovaný novým trendům v marketingu a propagaci kulturních zařízení a paměťových institucí. Ukázalo se, že sdílení zkušeností a úspěšných praxí je pro všechny, kteří mají oblast marketingu a propagace na starosti, velmi cenné. Proto jsme v Místní kultuře připravili anketu, která nabízí možnost „podívat se“, jak to dělají jinde. Chceme přinést konkrétní příklady vynalézavé, nápadité, ale hlavně fungující sebepropagace a dobře zvolené komunikační strategie vybraných projektů z oblasti kultury. Jaký je váš příběh? Co pomohlo ke zvýšení návštěvnosti, prodejnosti, sledovanosti? Čím můžete inspirovat ostatní? Zeptali jsme se Barbory Votavové, brand manažerky Knihobotu, knižního online secondhandu.