<p>STŘEDOČESKÝ KRAJ: Na začátku letošního roku jsme zaslali krajům tři otázky týkající se dobrovolníků a zkušeností s nimi. Středočeský kraj je přenesl na příspěvkové organizace z oblasti kultury, které zřizuje. Vznikl tak unikátní přehled o tom, jak se kde dobrovolníci uplatní, ale také, jak jednotliví respondenti tuto problematiku vnímají.</p> <p>Pokud se do textu ponoříte, najdete v něm řadu cenných osobních názorů respondentů, kterými byli představitelé příspěvkových organizací Středočeského kraje. </p> <p>Otázky zněly:<br />
1/ Máte zkušenosti ze službami dobrovolníkův kultuře?<br />
2/ Podporujete služby dobrovolníků?<br />
3/ Reflektujete Evropský rok dobrovolnictví?</p> <p>Památník Karla Čapka<br />
Se službami dobrovolníků v kultuře zatím zkušenosti nemáme.</p> <p>Muzeum T. G. M. Rakovník</p> <p>ad 1) Ano, využívali jsme dobrovolníky z Muzejního spolku.<br />
ad 2) Ano, podporujeme, protože odvedená práce byla dobrá a zadarmo!<br />
ad 3) Nereflektujeme.</p> <p>Muzeum Českého krasu</p> <p>ad 1) Se službami dobrovolníků ve smyslu zákona č. 198/2002 Sb., tj. že bychom spolupracovali s dobrovolníkem, který je registrován k výkonu dobrovolnické služby u vysílací organizace, zkušenost nemáme.<br />
Se službami dobrovolníků, kteří ze své vůle a ve svém volném čase bez nároku na finanční odměnu vykonávají činnost prospěšnou pro naše muzeum zkušenosti máme.<br />
Pokud se ohlédnu do historie tak namátkově byly realizovány např.<br />
- krátkodobé nebo nepravidelně se opakující spolupráce: např. při realizaci výstav, expozic či doprovodných programů, s dárci sbírkových předmětů, při korekturách textů, s přednášejícími nebo pomoc členů občanského sdružení Tajdom při realizaci muzejních programů zvláště pak prvních muzejních nocí.<br />
- dlouhodobé spolupráce: redakční rada časopisu Český kras od roku 1976, výstavní rada pro oblast fotografie (od r. 2008), organizátoři a moderátoři kulturních akcí (besed, přednášek – cyklus Autoři, které máte rádi (do roku 2010 v MČK, od roku 2011 byl organizátory přesunut do městské knihovny, kde není vybíráno vstupné), cyklus Hvězdárny Žebrák v MČK, někteří účinkující, amatérští sběratelé – informátoři z terénu, dárci, někteří regionální výtvarníci či pedagogové při realizaci výstav, expozic či doprovodných programů, dárci sbírkových předmětů a nesmím zapomenout na mnohdy rozsáhlou pomoc rodinných příslušníků zaměstnanců muzea a dobrovolnickou pomoc veřejnosti při kalamitních stavech (povodně 2002) </p> <p>ad 2) I když dobrovolnická činnost je charakterizována nezištnou činností, tak v některých ohledech by se za dobrovolnickou činnost dala považovat i výpomoc pracovníků, kteří jsou zařazeni na jiné pracovní pozici, s pracemi, které nejsou v jejich pracovní náplni (jednotliví pracovníci se v přístupu k vícepracem velice liší, a ti aktivnější ne vždy mohou očekávat za aktivitu nad rámec svých pracovních povinností odměnu, přesto pokud mohou, tak pomáhají). Nebo v jistém smyslu by se dalo brát v úvahu i vstřícnost a např. výrazné snížení cen při poskytování služeb muzeu ve srovnání s běžným ceníkem v místě obvyklým.<br />
- Některé krátkodobé dobrovolné spolupráce nebo např. praxe studentů nebo pravidelné výpomoci při akcích časem přerostly v dlouhodobou spolupráci a nebo dokonce následovně po velice dobrých zkušenostech (prokázání hlubokého zájmu o obor, schopnosti a spolehlivosti) v pracovní poměr (oblast propagace a kulturně výchovná a vzdělávací, oblast doprovodných programů) nebo DPP, pokud muzeum disponuje finančními prostředky na mnohdy symbolickou odměnu.<br />
- Činnost ve výše uvedeném smyslu realizujeme, služeb dobrovolníků ve smyslu zákona č. 198/2002 Sb. se nebráníme, a dokonce v některých oblastech bychom dlouhodobou kvalitní spolupráci s šikovnými dobrovolníky uvítali (péče o zeleň, digitalizace evidence sbírkových předmětů, fotodokumentace regionu a akcí konaných v regionu…)</p> <p> ad 3) Víme o něm, očekáváme, že bude toto téma medializováno, že mu bude věnováno kolokvium pořádané AMG, a že získáme další, pro nás důležité podněty a informace – např. v oblasti institucionalizace dobrovolnické služby v MČK – např. nemáme zcela ujasněno řešení práva dobrovolníka „být pojištěn pro případ odpovědnosti za škody“; pojištěni dle platné legislativy za škodu při pracovním úrazu hradíme pouze za pracovníky v pracovním poměru… </p> <p>Regionální muzeum v Kolíně</p> <p>ad 1) Ano, zkušenosti se službami dobrovolníků máme, spolupracujeme se nimi při národopisných pořadech v Muzeu lidových staveb v Kouřimi</p> <p>ad 2) Ano, založili jsme Klub přátel muzea, který sdružuje nejen příznivce, ale i dobrovolníky, kteří jsou ochotni nezištně naší organizaci pomáhat</p> <p>ad 3/ Ne</p> <p>Sládečkovo vlastivědné muzeum v Kladně</p> <p>ad 1) S dobrovolnictvím máme minimální zkušenosti, v tomto smyslu spolupracujeme pouze se skautským střediskem Orion v Kladně, jehož členové pracují zdarma jako pořadatelé při Svatováclavských slavnostech na Budči.</p> <p>ad 2) Vzhledem k finančním možnostem bychom samozřejmě rozšíření služeb dobrovolníků vítali, podle nás ale není legislativně dořešena otázka případných “pracovních” úrazů dobrovolníka, protože muzeum pro tento případ není pojištěno (s výjimkou případů, kdy byl úraz způsoben zanedbáním zákonné povinnosti organizace ohledně bezpečnosti práce, např. dobrovolník spadl se schodů, protože na nich nebylo zábradlí). </p> <p>ad 3) Vzhledem k tomu, co jsem uvedl, nevím, jak bychom měli Evropský rok dobrovolnictví reflektovat. </p> <p>Navíc si myslím, že otázka dobrovolnictví úzce souvisí s ekonomickou situací ve státě. V západní společnosti, kde je dobrovolnictví rozvinuté, se mu často věnují ženy, které jsou v domácnosti a třeba na dopoledne, kdy jsou děti ve škole, chodí zdarma pomáhat do místní veřejné knihovny, u nás je podle mne takových – a finančně zajištěných – žen málo, takže ty ostatní, pokud mají takto “volný” čas, se snaží najít placenou práci na zkrácený úvazek, aby vylepšily finanční situaci rodiny. A také studenti hledají raději placené brigády.</p> <p>Regionální muzeum Mělník</p> <p>ad 1) Nemáme.</p> <p>ad 2) Ano, snažili jsme se i nějakého získat z řad studentů, ale neuspěli jsme. Získali jsme „pouze“ spolupracovníky z řad studentů i občanů. Těch máme celou řadu. </p> <p>ad 3) Reflektujete Evropský rok dobrovolnictví?<br />
Ano, tato tematika nás zajímá, snažíme se ji sledovat pomocí internetu – www.dobrovolnik.cz a další.</p> <p>Muzeum Podblanicka</p> <p>V rámci své činnosti dosud Muzeum Podblanicka s dobrovolníky nespolupracovalo. Ačkoli bychom dobrovolnickou aktivitu jistě využili, není nám známo, že by se v našem regionu podobné aktivity v oblasti kultury vyskytovaly. Na druhou stranu také musíme otevřeně přiznat, že jsme tyto aktivity doposud sami aktivně nevyhledávali, ani se je nepokusili sami iniciovat. To, že probíhá Evropský rok dobrovolnictví, naše muzeum doposud nijak nereflektovalo.</p> <p>Polabské muzeum</p> <p>Muzeum nemá aktuální zkušenosti s dobrovolnictvím. V dávné minulosti Polabské muzeum spolupracovalo s Hnutím Brontosaurus při budování a údržbě Polabského národopisného muzea.<br />
Jelikož nejsou aktuální zkušenosti, tak ani podpora služeb dobrovolníků neexistovala.<br />
V souvislosti s letošním Evropským rokem dobrovolnictví a jeho podporou nevidím významné překážky v tom, aby se Polabské muzeum do podpory služeb dobrovolníků zapojilo. Možností na využití jejich služeb je v naší instituci poměrně dost.</p> <p>Hornické muzeum Příbram</p> <p>Ohledně služeb dobrovolníků v kultuře musím bohužel s politováním konstatovat, že naše muzeum nemá v tomto směru žádné hlubší zkušenosti. Je sice fakt, že nám každoročně pomáhají při různých zpravidla údržbářských činnostech studenti zdejší Střední průmyslové školy a Vyšší odborné školy Příbram, to se však jedná o bezplatnou studentskou praxi, nikoliv služby dobrovolníků.<br />
Se službou dobrovolníků jsme se v minulosti zcela nárazově setkali například při organizování některých doprovodných kulturních akcí, mimo jiné Prokopské pouti, kdy nám zcela dobrovolně pomáhali členové Cechu příbramských horníků a hutníků nebo členové Spolku Prokop Příbram. Jinak naše zkušenost v tomto směru je takřka nulová.</p> <p>Regionální muzeum v Jílovém u Prahy</p> <p>V loňském roce uskutečnilo naše muzeum besedu pořádanou účastnicí programu INEX – SDA, paní Mgr. Kamilou Sirotnou, která v rámci dobrovolnické činnosti strávila několik týdnů v Jižní Koreji. Besedy se zúčastnilo několik desítek místních občanů, kteří se seznámili se zkušenostmi s touto dobrovolnickou aktivitou. Současně byly poskytnuty propagační a informační materiály účastníkům besedy a tento materiál byl po skončení akce rozdáván v muzeu při nejrůznějších příležitostech. V případě zájmu jsme připraveni s touto osvětovou činností pokračovat i v letošním roce.</p> <p>Památník Antonína Dvořáka</p> <p>I když poslání dobrovolníků v zahraničí má zcela jiné postavení i původ (často je i legislativně ošetřeno), služby dobrovolnic (bývalých pracovnic našeho muzea – důchodkyň) jsme mohli v minulosti ocenit. Jejich využití však bylo omezeno pouze na jednorázové akce( Muzejní noc, představení v zámeckém parku)a plnily funkci dozoru. Tato pomoc však vyplývala pouze z dobrých přátelských vztahů dobrovolnic a vedení muzea. Obecně však trvá nezájem ze strany veřejnosti o dobrovolnou práci.</p> <p>Ústav archeologické památkové péče středních Čech</p> <p>ad 1) Nemáme.</p> <p>ad 2) Nejsem informována o principech a možnostech práce dobrovolníků… V našich podmínkách si připadám, že jsme všichni tak trochu „volunteers“</p> <p>ad 3) Nejsem informována o této kampani…, nevím, kam má být úsilí dobrovolníků směřováno…</p> <p>Středočeské muzeum v Roztokách u Prahy</p> <p>ad 1) Dobrovolníky přímo v kulturních službách jsme nikdy organizovaně nezaměstnávali, využíváme služeb umělců, kteří se zapojili dobrovolně a bez nároku na odměnu do námi organizovaného čtení dětem v rámci programu Celé Česko čte dětem, do kterého SM v Roztokách u Prahy vstoupilo ihned v roce 2009 a v němž je stále zapojeno, (viz www.muzeum-roztoky.cz)</p> <p>ad 2) Služby dobrovolníků mimo uvedenou oblast konkrétně nepodporujeme. Využili jsme pomoci dobrovolníků nikoliv v oblasti kulturní, ale po povodni v roce 2002. Podpora těchto lidí se stala významným faktorem ihned po opadnutí vody, a to též z hlediska psychologického. Tehdy byla dobrovolná pomoc všeobecně velmi ceněna.</p> <p>ad 3) Reflektujeme Evropský rok dobrovolnictví, SM je informováno o tom, že Asociací muzeí a galerií ČR je připravována řada aktivit a seminářů na toto téma, a v nich se bude SM v Roztokách u Prahy podle svých možností angažovat a získávat zkušenosti.</p> <p>GALERIE Středočeského kraje – GASK</p> <p>ad 1) Ano, služeb dobrovolníků jsme využili v roce 2010 2×, a to při finále GASKTOUR, a dále na hudebním festivalu CREEPY TEEPEE v roce 2010. Dobrovolníci pomáhali produkci festvialu, starali se o účinkující apod. </p> <p>ad 2) Jednoznačně ano. Jmse rádi, kyž nám s prací pomáhají lidé, kteří jsou motivováni tím, že je věc baví a zajímá. </p> <p>ad 3) Ano.</p> <p>České muzeum stříbra</p> <p>ad 1) Dobrovolné služby v kultuře jsem zažila hlavně kolem roku 1990 – 95. To byli lidé ještě nadšení a dychtiví pouštět se do nových aktivit ve svém volném čase a úplně zadarmo. V současnosti se dobrovolník objeví velice vzácně, spíše jde o kamaráda a jakousi reciproční službu. V podstatě jsou již veškeré služby alespoň za poplatek, který pokrývá např. cestovné atp.</p> <p>ad 2) Pokud se nabídka dobrovoné služby vyskytne, velice ji vítáme a oceňujeme (morálně).</p> <p>ad 3) O Evr. roku dobrovolnictví nemáme informace.</p> <p>Oblastní muzeum Praha východ </p> <p>ad 1) Mé zkušenosti s dobrovolníky v kultuře jsou následovné: </p> <p> a) Bez nich by mnohdy kulturní život na obcích zkrátka nebyl v takové míře!!! Velmi si jejich práce vážím. </p> <p> b) Jedná se zpravidla o obětavé lidi, kteří mají svůj život nastaven tak, že čas, který je každému z nás vyměřen, ochotně věnují těm druhým. Rádi pomohou, je to vlastně vzácný druh lidí, a bohužel se nedají naklonovat. </p> <p>Byla jsem v obci Líbeznice po dvě volební období předsedkyní kulturní komise. A 20 let jsem působila v regionu jako profesionální knihovník. Znám je velmi dobře, jelikož mnoho kulturních akcí koncertů, výstav, tanečních zábav jsem ve spolupráci s nimi připravovala a realizovala. V obci není peněz nikdy dost, aby si mohla objednat agenturu a vše zaplatit. Prostě za málo peněz musíte udělat co nejvíce.<br />
V Oblastním muzeu Praha východ jejich pomoci využíváme při zajišťování akci, které realizujeme. </p> <p>ad 2) Samozřejmě. Aspoň z pozice ředitele se snažím jejich pomoc částečně finančně zohlednit. Samozřejmě jedná se o spíše částečné vyrovnání za jejich práci. Ale oni zpravidla neočekávají finanční odměnu. </p> <p>ad 3) Zatím nikoliv.</p>
PODĚBRADY-ČR: FEMAD neboli Festival mladého amatérského divadla v Poděbradech dává druhou šanci souborům, které se neprobojovaly do hlavních programů vrcholných domácích přehlídek, ale přesto mají své kvality a stojí za to je vidět. Letos je součástí tohoto zářijového svátku ochotnického divadla řada představení, několik seminářů, ale třeba i Bienále ochotnického plakátu spolu s výstavou. Ředitel festivalu Ladislav Langr připomíná v podcastu Místní kultury více než padesátiletou historii FEMADu, tradici "salonu odmítnutých" i jeho specifika: "Například tady nemáme porotu. Každý soubor vyšle svého delegáta, který musí být na všech představeních. Na závěr potom delegáti před diváky hlasují, co bylo nejlepší. Takže tady už nemůžeme říkat 'Ta porota nám to nandala', tady si to nandají sami ochotníci." Součástí festivalu je i seminář s lektorem, kde se tříbí a formulují názory na představení. "Snažíme se, aby odtud nikdo neodcházel s pocitem, že byl uražen, že byl zmařen jeho záměr, že byl nepochopen," doplňuje Ladislav Langr. V podcastu zmíníme i jeho velkou práci o regionálních osobnostech a četné kulturní a sportovní akce, které neúnavně organizuje. A v čem se komunální politika, ve které už mnoho let působí, podobá divadlu? Poslechněte si náš nový podcast.
PRAHA: Rekola, česká bikesharingová společnost, představuje nový projekt propojující městskou cyklistiku a umění. Na sto deseti vybraných kolech v Praze se objevují polepy a odkazy na sociální sítě mladých českých talentů. Každé z těchto kol nese jedinečné umělecké dílo nebo odkaz na hudbu, poezii či grafiku. Mezi zapojené umělce a umělkyně patří hudebníci Lil Fault, The Interlude a Pastavbacku, Ay$kr, Devotch666 a Karolina Beranová, básníci Antonín Zhořec, Anna Smetanová, Josef Kináč a Nikola Týčová a vizuální umělci Max Butrón, Matyáš Melíšek a Amélie Počarovská. Ulovit si kolo a zažít inspirativní jízdu s jedním z umělců mohou lidé do konce roku.
ČR: Všechny v kulturním sektoru zajímá, jak se účinněji propagovat, ale někde to umějí lépe… Koncem loňského roku se na Ministerstvu kultury konal seminář věnovaný novým trendům v marketingu a propagaci kulturních zařízení a paměťových institucí. Ukázalo se, že sdílení zkušeností a úspěšných praxí je pro všechny, kteří mají oblast marketingu a propagace na starosti, velmi cenné. Proto jsme v Místní kultuře připravili anketu, která nabízí možnost „podívat se“, jak to dělají jinde. Chceme přinést konkrétní příklady vynalézavé, nápadité, ale hlavně fungující sebepropagace a dobře zvolené komunikační strategie vybraných projektů z oblasti kultury. Jaký je váš příběh? Co pomohlo ke zvýšení návštěvnosti, prodejnosti, sledovanosti? Čím můžete inspirovat ostatní? Zeptali jsme se Barbory Votavové, brand manažerky Knihobotu, knižního online secondhandu.
ČR: V polovině léta Vás zdravíme ze Zlatého oříšku a chceme se s Vámi podělit o úspěchy a zážitky nadaných dětí, které v Nadačním fondu celoročně podporujeme. Jak se daří několika laureátům po úspěchu v soutěži Zlatý oříšek, kterou jste mohli sledovat na Nový rok v České televizi, a jak jim společné úsilí s našimi partnery ovlivnilo život, jsme zachytili v tomto videu: https://www.youtube.com/watch?v=db2Za6P5iCE