<p>BRNO: V České republice existuje 29 meditačních center buddhismu Diamantové cesty (dále BDC), v dalších 25 městech pak alespoň meditační skupina či kontaktní osoba, na které se mohou zájemci o buddhismus obrátit. Zakládal je lama Ole Nydahl a jsou pod duchovním vedením 17. Karmapy Thaje Dordžeho. Organizačně je většina center a aktivit zaštítěna náboženskou společností Buddhismus Diamantové cesty linie Karma Kagjü.</p> <p>Brněnské meditační centrum je druhé největší v republice a počet dobrovolníků a zájemců o BDC od roku 1998, kdy brněnské centrum zakládala skupinka deseti lidí, stále roste. Kromě náboženské společnosti Buddhismus Diamantové cesty ho zastřešují organizace Společnost Diamantové cesty o.s. a nadační fond Nydahl. O chod centra se starají dobrovolníci, kteří také zajišťují veškerou organizaci související s jeho chodem. Pro zájemce o buddhismus pořádá centrum pravidelné meditace a meditační víkendy, přednášky, výstavy, filmové festivaly nebo také exkurze pro školy zaměřené na buddhistickou filozofii.<br />
Členům centra se nedávno podařilo přemístit se do nově postavené budovy na Trtlově ulici, protože kapacita objektu bývalé mateřské školky, ve které se brněnští buddhisté doposud scházeli na přednáškách a meditacích, již nebyla dostačující. Nová budova pojme až dvě stě návštěvníků. </p> <p>O rozhovor jsem požádala členku centra BDC v Brně, slečnu Markétu Blažejovskou: </p> <p>Čím může BDC oslovit lidi, kteří by se o buddhismus chtěli začít zajímat?</p> <p>Buddhismus Diamantové cesty je obecně nejoblíbenějším buddhistickým směrem v Česku – je to určitě mimo jiné proto, že jeho praktikování není spojeno s žádnými zákazy. Nejde o mnišský směr, namísto klášterů máme městská centra, kam lidé přicházejí meditovat ve svém volném čase, po práci nebo po škole. V meditaci se učíme pracovat s vlastní myslí, být v momentu teď a tady namísto v minulosti nebo budoucnosti. To, co se naučíme v meditaci, potom uplatňujeme v situacích každodenního života, kdy máme více odstupu a jsme schopni účinněji pomáhat druhým.</p> <p>Kolik má centrum BDC v Brně členů?</p> <p>Naše centrum nemá členy v pravém slova smyslu – každý do centra přichází tak často, jak často chce nebo může, aniž bychom rozlišovali členy a nečleny. Pravidelně k nám ale přichází a chodu centra se podílí něco přes stovka lidí, další zájemci potom přicházejí příležitostně na přednášky nebo meditace.</p> <p>Je náročné shánět finance na chod centra? </p> <p>Každý, kdo chodí do centra častěji než jednou měsíčně, většinou rychle pochopí, že je dobré přispívat na náklady spojené s jeho provozem – na vodu, elektřinu a podobné věci. Díky tomu nejsme závislí na státu ani velkých sponzorech a na chod centra se skládáme společně. Na vybudování nového centra jsme dostali dar a půjčku od soukromé nadace, kterou nyní splácíme podobným způsobem.</p> <p>O jaké akce pořádané centrem je největší zájem?</p> <p>Velký zájem je tradičně o pondělní úvodní přednášky – i když o nich informujeme jen na našem webu a nepoužíváme žádnou reklamu, o buddhismus je skutečně v Brně takový zájem, že každý týden přichází asi deset nováčků, a to jen na základě toho, že si naše centrum vyhledali na internetu. Největší zájem je ale pochopitelně vždy o přednášky a meditační kurzy vedené naším hlavním učitelem, lamou Olem Nydahlem. Pochází z Dánska a celý rok cestuje po světě, takže do Česka přijíždí jen několikrát za rok. Pokaždé se na něj ale přijde podívat několik tisíc lidí.</p> <p>Jaké máte plány do budoucna, na další aktivity centra? </p> <p>Aktivity našeho centra jsou poměrně jasně vymezeny – dáváme všem zájemcům o buddhismus příležitost něco se dozvědět na přednáškách nebo z knih, které prodáváme a půjčujeme, a taky naučit se meditovat. Každé druhé pondělí proto máme úvodní přednášku a každý den kromě pátku a soboty veřejnou meditaci od osmi hodin večer. Naše další aktivity jsou potom takovým kulturním dárkem pro veřejnost – je to oslava Buddhových narozenin, které připadají vždy na květnový úplněk, spojená se dnem otevřených dveří a příležitostné filmové festivaly nebo výstavy.</p>
ČR: O výběru kandidáta na Oscara za Českou republiku v kategorii Nejlepší zahraniční film každoročně hlasují členové České filmové a televizní akademie (ČFTA), která stojí i za udílením cen Český lev. Do boje o prestižní cenu 97. ročníku americké Akademie filmového umění a věd akademici vybrali film Vlny scenáristy a režiséra Jiřího Mádla. Dobové drama připomíná události osudného roku 1968, kdy Československo začala v rámci „bratrské pomoci“ okupovat vojska Varšavské smlouvy. Film je inspirován skutečným příběhem skupiny novinářů Redakce mezinárodního života Československého rozhlasu a jejich odhodláním přinášet nezávislé zprávy za každou cenu. Ve světové premiéře byl snímek uveden na Mezinárodním filmovém festivalu Karlovy Vary. Do kin oficiálně vstoupil 15. srpna, kde jej prozatím zhlédlo přes 350 tisíc diváků.
ČR: Pokáč přes letní sezónu nezahálel, byť měl plný koncertní kalendář, založil Pokáčovo nadační fond a ve spolupráci s neziskovou organizací Znesnáze21 odstartoval projekt Hudba je pro všechny, prostřednictvím kterého podporuje rozvoj mladých talentů a hradí jim hudební vzdělání. Nyní už však přichází s novou tvorbou a singlem Solitaire, v němž upozorňuje, že život občas není až tak fér. Videoklip přináší typický osobitý humor a nadhled. Pokáč navazuje na úspěšnou spolupráci s producentem Johnym Rainbow a režisérem Jakubem Mahdalem. Píseň vychází u RedHead Records a od 6. září je k dispozici na všech streamovacích platformách i YouToube.
ČR: Ve čtvrtek, 5. září 2024, zveřejnila na své tiskové konferenci Herecká asociace nominace na divadelní Cenu Thálie 2024. Herečka Divadla Drak – Edita Dohnálková Valášek – byl vybrána odbornou porotou mezi nominované pro obor Loutkové divadlo za svůj mimořádný herecký výkon v roli Bohdanky v inscenaci Divadla Drak Sedmero krkavců.
OSTRAVA: „Ars longa, vita brevis,“ praví jedno staré, leč pravdivé rčení vypovídající o nesmrtelnosti lidského ducha zhmotněného a navěky žijícího v umění. A v případě antikvariátu a galerie Libri Kniharium v centru Ostravy jde o umění zejména knižní a výtvarné.
Ostrava vždy bývala městem s kulturním zázemím, ať už se prezentovalo divadly, univerzitou, galeriemi,výstavními prostory a vedle knihkupectví také antikvariáty. A právě ty doplňovaly onu přední linii kultury o tu zcela výjimečnou a nevšední.