<p>ŠUMPERK: Usednout na vozík, dorozumívat se s pomocí překladače pro neslyšící nebo si zakrýt oči a poslepu se projít s holí, tohle vše si mohou vyzkoušet návštěvníci Vlastivědného muzea v Šumperku.</p> <p>Výstava Jak se žije s handicapem nabízí příležitost otestovat si, jaké to je ocitnout se v kůži člověka s postižením.</p> <p>Přes Rytířský sál muzea vede rampa, k níž jsou přistaveny invalidní vozíky. Návštěvník výstavy může usednout a spolehnout se na šikovnost svého průvodce, že ho v pořádku převeze přes dráhu, která simuluje nerovný terén. Poznat znamená porozumět, takový je podtitul a zároveň i poselství interaktivní výstavy, která přibližuje svět vozíčkářů, nevidomých i neslyšících.<br />
„Handicap je něco, co postiženého člověka odlišuje od nás zdravých. Ovšem to, že je člověk fyzicky znevýhodněný, neznamená, že není silný jedinec. Ostatně i my zdraví máme nejrůznější handicapy, ačkoliv si to mnohdy ani neuvědomujeme. Mohou to být naše špatné vlastnosti, jako je lenost nebo nedůvěra k lidem,“ uvedla na zahájení výstavy Bohdana Březinová z obecně prospěšné společnosti Pontis Šumperk, která se zaměřuje na pomoc seniorům a handicapovaným.</p> <p>Na vlastní kůži<br />
Výstava představuje kompenzační pomůcky, jež pomáhají vyrovnat se s postižením. Návštěvníci se seznámí s Pichtovým psacím strojem i s Braillovým písmem pro nevidomé, vyzkoušejí si chůzi o berlích nebo videotelefon pro neslyšící.<br />
„Poučí se, jak jednat s postiženým, vyzkoušejí si speciální brýle, které simulují různé zrakové vady a poškození zraku. Mohou složit puzzle nebo si zahrát pexeso či šachy pro nevidomé. Dozvědí se tak, jestli by dokázali nahradit zrak hmatem,“ přibližuje Dana Vláčelová, vedoucí výstavnictví.</p> <p>Osudy handicapovaných<br />
Exponáty zapůjčilo Moravské zemské muzeum v Brně. Šumperští muzejníci výstavu doplnili o osudy čtyř handicapovaných z podhůří Jeseníků, kteří se dokázali se svým postižením vyrovnat.<br />
„Vybudovali si profesionální kariéru, stali se úspěšnými sportovci. Jejich životní příběhy mohou být inspirativní i pro zcela zdravé lidi,“ domnívá se Vláčelová.</p> <p>„Je to užitečná výstava. Přišla jsem si ji obhlédnout a vezmu na ni žáky v hodině občanské výchovy. Když si na vlastní kůži vyzkoušejí to, co se jen složitě vysvětluje, snáze pochopí, že mezi zdravými a postiženými není zas tak velký rozdíl. Uvědomí si, že handicapovaní si zaslouží naši úctu za to, jak se dokážou poprat s nepřízní osudu,“ soudí učitelka Růžena Drásalová.<br />
Výstava Jak se žije s handicapem ve Vlastivědném muzeu v Šumperku potrvá do 25. května.</p> <p>Foto:<br /> Výstava přibližuje také to, jak se o handicapované pečovalo v minulosti.<br /> Moderní technologie usnadňují život neslyšícím.<br /> Renata Jandrtová ze šumperského pracoviště SONS předvádí červeno-bílou hůl, která slouží lidem trpícím kombinovanou vadou zraku i sluchu.</p>
PODĚBRADY-ČR: FEMAD neboli Festival mladého amatérského divadla v Poděbradech dává druhou šanci souborům, které se neprobojovaly do hlavních programů vrcholných domácích přehlídek, ale přesto mají své kvality a stojí za to je vidět. Letos je součástí tohoto zářijového svátku ochotnického divadla řada představení, několik seminářů, ale třeba i Bienále ochotnického plakátu spolu s výstavou. Ředitel festivalu Ladislav Langr připomíná v podcastu Místní kultury více než padesátiletou historii FEMADu, tradici "salonu odmítnutých" i jeho specifika: "Například tady nemáme porotu. Každý soubor vyšle svého delegáta, který musí být na všech představeních. Na závěr potom delegáti před diváky hlasují, co bylo nejlepší. Takže tady už nemůžeme říkat 'Ta porota nám to nandala', tady si to nandají sami ochotníci." Součástí festivalu je i seminář s lektorem, kde se tříbí a formulují názory na představení. "Snažíme se, aby odtud nikdo neodcházel s pocitem, že byl uražen, že byl zmařen jeho záměr, že byl nepochopen," doplňuje Ladislav Langr. V podcastu zmíníme i jeho velkou práci o regionálních osobnostech a četné kulturní a sportovní akce, které neúnavně organizuje. A v čem se komunální politika, ve které už mnoho let působí, podobá divadlu? Poslechněte si náš nový podcast.
JIHOMORAVSKÝ KRAJ: Tradiční dotační program má oproti předchozím letům jednu zásadní změnu, a to v termínech, kdy se o něj mohou zájemci ucházet. Zatímco dříve byl schvalován a uveřejňován v lednu daného roku a žádosti o dotace byly přijímány v druhé polovině února, nyní tak mohou zájemci o krajskou podporu činit už od 1. až do 31. října. Kraj na rozvoj kultury v příštím roce vypsal 15 milionů korun.
PRAHA: Rekola, česká bikesharingová společnost, představuje nový projekt propojující městskou cyklistiku a umění. Na sto deseti vybraných kolech v Praze se objevují polepy a odkazy na sociální sítě mladých českých talentů. Každé z těchto kol nese jedinečné umělecké dílo nebo odkaz na hudbu, poezii či grafiku. Mezi zapojené umělce a umělkyně patří hudebníci Lil Fault, The Interlude a Pastavbacku, Ay$kr, Devotch666 a Karolina Beranová, básníci Antonín Zhořec, Anna Smetanová, Josef Kináč a Nikola Týčová a vizuální umělci Max Butrón, Matyáš Melíšek a Amélie Počarovská. Ulovit si kolo a zažít inspirativní jízdu s jedním z umělců mohou lidé do konce roku.
PRAHA: Kulturní produkční platforma ProFitArt se kromě produkce divadelních inscenací zabývá také kreativním vzděláváním. Aktivity mají významný sociální dopad, zaměřují se na psychomotorický vývoj dětí, podporu mentálního zdraví a emoční inteligenci. Součástí tohoto proudu jsou například workshopy pro děti a pro pedagogy Učení cirkusem pod vedením lektorů Cécile Da Costa a Roberta Janče a také nejnovější projekt s názvem Tanec a duševní zdraví (nejen) ve školách, který ProFitArt realizuje ve spolupráci s britským souborem Company Chameleon a Švandovým divadle na Smíchově.