<p>LÁZNĚ TOUŠEŇ/ŠANGHAJ: V oblasti zájmové umělecké tvořivosti či, jak se dnes říká, v oblasti neprofesionálních uměleckých aktivit, nemá dobrovolná práce žádných nepřekročitelných mezí. Ať ji budeme poměřovat investovaným časem účastníků, kvalitou výsledků práce či např. měřítky zeměpisnými.</p> <p>Příkladem takového překračování mezí je Divadelní soubor při TJ Sokol z malé obce Lázně Toušeň poblíž Brandýsa nad Labem. Jeho začátky spadají do přelomu let 1919/1920, kdy si členové místní jednoty Sokola postavili sokolovnu a začali v ní kromě cvičení také provozovat divadlo. Sotva si mohl tehdejší vedoucí divadelního odboru a režisér Václav Kouba představit, že jím vedený soubor jednou překročí hranice svého působení. Hrálo se především doma. Už vůbec nemohl pomyslet na to, že se to stane takovým způsobem, že bude soubor věhlasným v Čechách, natož za jejich hranicemi.<br />
Byla léta chudší i tučnější, ale soubor až do 90. let min. stol. nepřekročil hranice místního a okresního významu. S příchodem nové krve do souboru, jmenovitě Anny Müllerové a jejího manžela Dušana se nejdříve pozvolna a později docela překotně ony ustálené meze působení počaly rozšiřovat. Soubor se zúčastňoval nejrůznějších divadelních přehlídek, neváhal vstoupit do konfrontace s jinými na krajských soutěžních přehlídkách, Anna Müllerová absolvovala dlouhodobý Kurz praktické režie NIPOS-ARTAMA, Dušan otevřel možnosti původně činoherního souboru do oblasti pohybového divadla a pantomimy.<br />
Tohle překračování teritorií se vyplatilo. Inscenační výsledky přivedly soubor na půdu celostátních přehlídek činoherního divadla v Děčíně, s inscenacemi určenými dětskému publiku na Popelku Rakovník, navíc i na Otevřeno v Kolíně, přehlídku pohybového divadla a pantomimy. Odtud byl už jen krůček k účasti na mezidruhové celostátní přehlídce s mezinárodní účastí Jiráskův Hronov, která je každoročně završením divadelní sezóny a festivalem nejzdařilejších a nejzajímavějších inscenací amatérského divadla.</p> <p> Účast na Jiráskově Hronově namnoze otevírá souborům cestu na zahraniční festivaly. Taková možnost se naskytla i toušeňskému souboru se scénickou groteskou nazvanou Kino, se kterou se úspěšně zúčastnil Jiráskova Hronova 2008. Byl pozván na německý prestižní festival v Paderbornu a také na Mezinárodní dny divadla 2009 do německého Lörrachu. Zde jeho inscenace zaujala jiného účastníka přehlídky, a sice soubor z Číny. Hned na místě dostali toušenští pozvání k účasti na festivalu humoru, konaném v rámci 12. šanghajského mezinárodního festivalu umění 2010. Přijali je, nicméně nebrali to v tu chvíli příliš vážně. Když však na jaře 2010 přišlo oficiální pozvání, pod nímž byl podepsán profesor Huizhu Sun Ph.D., proděkan šanghajské Divadelní akademie, nezbylo než o něm vážně uvažovat a jednat. Zjistit např., co taková daleká cesta bude stát, co je vše třeba zařídit. Bylo toho nemálo, největší bariéru pro realizaci výjezdu představovalo zajištění potřebné sumy peněz, která se vyšplhala na bezmála 770 tis. Kč.<br />
Všechny nabízející se zdroje financování prostřednictvím grantových podpor měly již po uzávěrce. Česká obec sokolská mohla uvolnit jen 18 tis. Kč. Podzim naplnila horečná jednání. Divadelní akademie v Šanghaji zvýšila vážnost svého pozvání příslibem dotovat 51 % nákladů celého zájezdu. Rada a zastupitelstvo městyse Lázně Toušeň velkoryse rozhodly 15. září věnovat divadelnímu souboru v uznání za jeho reprezentační činnost a k uskutečnění zájezdu do Číny jednorázovou dotaci ve výši 56 tis. Kč a poskytnout bezúročnou půjčku ve výši 200 000 Kč, splatnou do dvou let. Výjezd začal nabývat reálné podoby s tím, že si každý z osmnácti účastníků zájezdu zaplatí vízum, očkování, pojištění a část nákladů. Bylo rozhodnuto.<br />
Přípravy byly náročné, ztížené navíc tím, že na loňské úspěšné zájezdy do Paderbornu a Lörrachu navazovala již přislíbená vystoupení ve Francii, a to 9. října hned dvakrát v rámci festivalu amatérského divadla Theatra 2010 (24e Festival international de théâtre amateur) ve známém středisku Saint-Louis. Do toho přišly ještě dvě rány: dva klíčové herce souboru bylo třeba nahradit, přeobsadit, neboť Filipa Müllera odmítla Česká televize uvolnit z natáčení a Marii Radovou odmítla uvolnit DAMU Praha, kde studuje v prvním ročníku herectví. Vše se nakonec podařilo zvládnout a toušeňský soubor 22. 10. 2010 odletěl z Prahy do Šanghaje. Zde sehrál v rámci festivalu pět úspěšných představení ve třech různých divadlech. Stihnul také navštívit zde právě probíhající EXPO 2010, především Pražský a Český pavilon. Byla to mj. příležitost dostat se po mnoha dnech k české kuchyni. </p> <p> Více o tom, co dobrovolnictví v amatérském divadle přináší, můžete číst v článku Dušana Müllera a v připojených útržcích z deníčku herečky souboru Jany Hadrbolcové. Zde
ČR: O výběru kandidáta na Oscara za Českou republiku v kategorii Nejlepší zahraniční film každoročně hlasují členové České filmové a televizní akademie (ČFTA), která stojí i za udílením cen Český lev. Do boje o prestižní cenu 97. ročníku americké Akademie filmového umění a věd akademici vybrali film Vlny scenáristy a režiséra Jiřího Mádla. Dobové drama připomíná události osudného roku 1968, kdy Československo začala v rámci „bratrské pomoci“ okupovat vojska Varšavské smlouvy. Film je inspirován skutečným příběhem skupiny novinářů Redakce mezinárodního života Československého rozhlasu a jejich odhodláním přinášet nezávislé zprávy za každou cenu. Ve světové premiéře byl snímek uveden na Mezinárodním filmovém festivalu Karlovy Vary. Do kin oficiálně vstoupil 15. srpna, kde jej prozatím zhlédlo přes 350 tisíc diváků.
ČR: Ve čtvrtek, 5. září 2024, zveřejnila na své tiskové konferenci Herecká asociace nominace na divadelní Cenu Thálie 2024. Herečka Divadla Drak – Edita Dohnálková Valášek – byl vybrána odbornou porotou mezi nominované pro obor Loutkové divadlo za svůj mimořádný herecký výkon v roli Bohdanky v inscenaci Divadla Drak Sedmero krkavců.
ÚSTÍ NAD LABEM: Mezinárodní filmový festival ELBE DOCK během zahajovacího večera oznámil vítězné filmy, které získaly letošní Cenu Pavla Kouteckého. Porota ocenila nejlepší české dokumentární filmy v celovečerní i krátkometrážní sekci. V kategorii celovečerních dokumentů zvítězil snímek Pochcánek režiséra Jana Huška. Vítězným filmem v krátkometrážní sekci se stal Ve tmě od Anety J. Zvláštní uznání ve stejné kategorii udělila porota snímku Pochybnost režisérky Adély Křižovenské.
PODĚBRADY-ČR: FEMAD neboli Festival mladého amatérského divadla v Poděbradech dává druhou šanci souborům, které se neprobojovaly do hlavních programů vrcholných domácích přehlídek, ale přesto mají své kvality a stojí za to je vidět. Letos je součástí tohoto zářijového svátku ochotnického divadla řada představení, několik seminářů, ale třeba i Bienále ochotnického plakátu spolu s výstavou. Ředitel festivalu Ladislav Langr připomíná v podcastu Místní kultury více než padesátiletou historii FEMADu, tradici "salonu odmítnutých" i jeho specifika: "Například tady nemáme porotu. Každý soubor vyšle svého delegáta, který musí být na všech představeních. Na závěr potom delegáti před diváky hlasují, co bylo nejlepší. Takže tady už nemůžeme říkat 'Ta porota nám to nandala', tady si to nandají sami ochotníci." Součástí festivalu je i seminář s lektorem, kde se tříbí a formulují názory na představení. "Snažíme se, aby odtud nikdo neodcházel s pocitem, že byl uražen, že byl zmařen jeho záměr, že byl nepochopen," doplňuje Ladislav Langr. V podcastu zmíníme i jeho velkou práci o regionálních osobnostech a četné kulturní a sportovní akce, které neúnavně organizuje. A v čem se komunální politika, ve které už mnoho let působí, podobá divadlu? Poslechněte si náš nový podcast.