BROUMOV: Ve čtvrtek 15. srpna bude v Opatských sálech broumovského kláštera uvedena premiéra nové divadelní inscenace Dobré dílo – komorní meditace, která připomene životy a dílo Sigismunda Ludvíka Boušky, Jana Anastáze Opaska, Josefa Škvoreckého, Karla Kryla, Marie Stryjové a dalších osobností spojených (nejen) s krajem pod Hvězdou. Autorkou scénáře je česko-polská básnířka, překladatelka a publicistka Renata Putzlacher, se kterou přinášíme krátký rozhovor.
Navazuje Dobré dílo nějakým způsobem na inscenaci HRA-NIC-e, kterou jste připravili s režisérem Radovanem Lipusem před 9 lety také v broumovském klášteře?
Ano, naše komorní divadelní „meditace“ navazuje na tu úspěšnou inscenaci, která se dočkala nejenom v Broumově mnoha repríz, dokonce se v ní objeví i někteří herci, kteří s námi tehdy spolupracovali. Když jsem byla v roce 2014 přizvána nadšenci ze Vzdělávacího a kulturního centra Broumov k napsání divadelní hry mapující tisíciletou historii Broumovska, dostaly se mi do ruky materiály, týkající se tohoto regionu i kláštera. Poznávala jsem tehdy Broumovsko srdcem, a pak jsem strávila spoustu hodin v knihovnách, protože jsem chtěla vědět víc o prvních osadnících, benediktinech, architektech, konfliktech, ale především o tom pozitivním, co nám tady ti, kteří žili před námi, zanechali. O titulní Hranici jsem začala přemýšlet jako o bytosti, která nás musí provést příběhem od prazačátků až do konce. Ve 20. století se tato postava potkávala s Emerichem Rathem, všestranným sportovcem, trempem a posledním českým indiánem, jehož příběh známe z filmu Poslední závod (2022) nebo inscenace Cesta Emericha Ratha (2018), která také vznikla speciálně pro divadelní sál Dřevník v areálu broumovského kláštera.
Během zkoušek jste tehdy některé postavy a příběhy ale museli vyškrtnout, že?
HRA-NIC-e měla podtitul „hudebně-divadelní slalom dějinami Broumovska“ a my jsme prostě ke konci inscenace museli „zkrátit trať“, abychom se po dvou hodinách, vyprávějících o dobách minulých, dostali k současnosti Broumova i kláštera. Bolelo mě srdce a slíbili jsme si, že se k některým postavám a událostem vrátíme třeba v komornější verzi, věnované 20. století. Dobrým dílem splácím tento dluh. Navíc jsem si od začátku pohrávala s myšlenkou, že bychom mohli hrát tento příběh v samotném klášteře, v jeho Opatských sálech. Myslím si, že je to velká výzva nejenom pro nás, realizátory, pro hostující profesionální i místní amatérské herce, ale také pro publikum.
Jak dlouho vznikal scénář k Dobrému dílu? Kde jste čerpala informace a inspiraci?
Pamatuji si, že jsme měli pracovní název tohoto projektu: Houby z Broumovska. Tak se jmenoval atlas hub, který sestavil benediktin Sigismund Ludvík Bouška, jenž se objevil jako jedna z mnoha vedlejších postav v HRA-NIC-i. Pak jsem si během návštěvy Broumovska v roce 2017 s velkým zájmem prohlédla výstavu Bezděkovský kostelíčku, koupila jsem si v Břevnovském klášteře stejnojmennou knihu, jejímž autorem je Petr Bergmann, a šla jsem i na místní hřbitov, kde je S. Bouška pohřben.
Proto jste z mnoha osobností spojených s Broumovskem i Břevnovem vybrala i Anastáze Opaska?
Na Břevnově je pohřben Karel Kryl (jehož kulaté výročí narození i smrti letos slavíme) a arciopat Anastáz Opasek, jeho „otcovský přítel“. Krylovy písně jsem překládala do polštiny už během svých studií v Krakově, také mě velmi zajímalo dílo a život A. Opaska, především doba exilu, kdy spoluzakládal sdružení Opus bonum (Dobré dílo). V bavorském Rohru se „opat chuligán“ potkával s K. Krylem, který na akcích Opus bonum vystupoval. Nastala doba intenzivních studií, v brněnské Moravské zemské knihovně jsem si četla Bouškovy i Opaskovy básnické sbírky, koupila jsem si i povídky Marie Stryjové z prostředí obce Božanov. Nejtěžším úkolem bylo poskládat všechny ty příběhy dohromady.
Kromě toho, že jste autorkou scénáře Dobrého díla, jste také jeho dramaturgyní a budete se v klášteře účastnit intenzivního 14denního zkoušení před srpnovou premiérou. Můžete přiblížit, co pro vás tato profese znamená a v čem spočívá její náplň u Dobrého díla?
O dramaturzích se občas říká, že znají scénář, který nenapsali, mají přehled o inscenaci, kterou nerežírují a o veškerých pracích kolem představení, které nevykonávají. Já jsem scénář napsala a v srpnu jdu na plac, abych byla režisérovi i jiným kolegům po ruce a abych v tom tradičním realizačním chaosu byla člověkem, který si zachovává určitý odstup a občas řekne, že jdeme správným směrem. Nepochybuji, že se text hry bude ještě během zkoušek měnit, a právě tu nejistotu i tvůrčí kvas mám ráda. Jsem týmový hráč a na náš tým se těším, protože je v něm spousta inspirativních osobností a také mladí nadšenci z Broumovska.
PRAHA: Rekola, česká bikesharingová společnost, představuje nový projekt propojující městskou cyklistiku a umění. Na sto deseti vybraných kolech v Praze se objevují polepy a odkazy na sociální sítě mladých českých talentů. Každé z těchto kol nese jedinečné umělecké dílo nebo odkaz na hudbu, poezii či grafiku. Mezi zapojené umělce a umělkyně patří hudebníci Lil Fault, The Interlude a Pastavbacku, Ay$kr, Devotch666 a Karolina Beranová, básníci Antonín Zhořec, Anna Smetanová, Josef Kináč a Nikola Týčová a vizuální umělci Max Butrón, Matyáš Melíšek a Amélie Počarovská. Ulovit si kolo a zažít inspirativní jízdu s jedním z umělců mohou lidé do konce roku.
PRAHA: Kulturní produkční platforma ProFitArt se kromě produkce divadelních inscenací zabývá také kreativním vzděláváním. Aktivity mají významný sociální dopad, zaměřují se na psychomotorický vývoj dětí, podporu mentálního zdraví a emoční inteligenci. Součástí tohoto proudu jsou například workshopy pro děti a pro pedagogy Učení cirkusem pod vedením lektorů Cécile Da Costa a Roberta Janče a také nejnovější projekt s názvem Tanec a duševní zdraví (nejen) ve školách, který ProFitArt realizuje ve spolupráci s britským souborem Company Chameleon a Švandovým divadle na Smíchově.
ČR: Všechny v kulturním sektoru zajímá, jak se účinněji propagovat, ale někde to umějí lépe… Koncem loňského roku se na Ministerstvu kultury konal seminář věnovaný novým trendům v marketingu a propagaci kulturních zařízení a paměťových institucí. Ukázalo se, že sdílení zkušeností a úspěšných praxí je pro všechny, kteří mají oblast marketingu a propagace na starosti, velmi cenné. Proto jsme v Místní kultuře připravili anketu, která nabízí možnost „podívat se“, jak to dělají jinde. Chceme přinést konkrétní příklady vynalézavé, nápadité, ale hlavně fungující sebepropagace a dobře zvolené komunikační strategie vybraných projektů z oblasti kultury. Jaký je váš příběh? Co pomohlo ke zvýšení návštěvnosti, prodejnosti, sledovanosti? Čím můžete inspirovat ostatní? Zeptali jsme se Barbory Votavové, brand manažerky Knihobotu, knižního online secondhandu.
KRÁLOVÉHRADECKÝ KRAJ: Zdeněk Fryml, Jarmila Haldová, Monika Lemberková a Jana Hladíková získali titul Mistr tradiční rukodělné výroby Královéhradeckého kraje, který udílí krajští radní za významný přínos v oblasti tradiční lidové kultury a těm, kteří se významně zasloužili o jejich udržování a rozvoj za předchozí kalendářní rok. Nově je ocenění udělováno také významným osobnostem dlouhodobě působících v oblasti tradiční lidové kultury.