ŘÍČANY U PRAHY: V Říčanech u Prahy testují první české hřiště založené na stále vyhledávanějším konceptu Adventure playground. Herní plocha rozvíjející dětskou fantazii, nezávislost, fyzické i manuální schopnosti, ale také smysl pro spolupráci a minimalizaci rizik doplňuje unikátní vzdělávací metodu Tvořivá hra, na které už několik let pracuje lektorský tým říčanského muzea.
Takzvaná Adventure playgrounds představují protipól k současným hřištím svázaným zákony, normami a metodickými pokyny. Moderní hřiště působí na první pohled velmi dokonale, ale nabízí dětem jen omezené možnosti využití, které jsou předem jasně definovány jejich dospělými tvůrci. Koncept Adventure playgrounds, který v Říčanech testují pod českým názvem Tvořivé hřiště, všechna tato pravidla porušuje. Dětem je na vyhrazené ploše k dispozici pouze materiál a nástroje, se kterými mohou zacházet dle libosti. Typicky se jedná o vyřazené kusy nábytku, staré pneumatiky, stavební materiál v podobě prken či trubek a k tomu nezbytné vrtačky, pilky, kladiva a hřebíky. Hřiště tak na první pohled připomíná skládku nebo dílnu nepříliš pořádkumilovného kutila.
„Vybavení takových hřišť není standardizované, odpovídá místním zdrojům, a nenajdete tedy dvě stejná. Důležité je, že si na nich děti mohou hrát volně a formovat prostředí podle svých vlastních představ. Bylo prokázáno, že v takovém prostoru se děti zabaví mnohem lépe a také déle než na unifikovaných moderních hřištích,“ vysvětluje Carolina Sidon, lektorka a metodička Muzea Říčany. Americká architektka Meghan Talarowski díky průzkumu citovaném The New York Times zjistila, že tento typ herních ploch láká o polovinu více návštěvníků než standardizovaná hřiště, děti jsou na nich o 18 procent fyzicky aktivnější a navíc jsou tato nekonformní hřiště levnější a bezpečnější.1
Nejoblíbenějšími místy na hraní nejsou hřiště
Zvýšený zájem o místa, kde nejsou předem definovaná pravidla, potvrzuje i průzkum, který Muzeum Říčany provedlo pro potřeby výstavy Proměny krajiny. Starší obyvatelé města vzpomínali na bývalou skládku, současná mladá generace naopak mezi oblíbená místa pro trávení volného času zařadila mimo jiné říčanský brownfield v podobě nedokončené budovy věznice.
Tato zjištění jen dokazují správnost uvažování zakladatele konceptu, dánského zahradního architekta Carla Theodora Sørensena, který si všiml, že děti v Kodani si během druhé světové války raději hrály na opuštěných a vybombardovaných pozemcích než na dobře vybavených asfaltových hřištích, které pro ně byly postaveny.
„Moderní hřiště se stávají neuvěřitelně standardní a svázanou záležitostí, kde na úkor bezpečí trpí rozvoj dětí. Myslím, že nastal čas, kdy bychom si měli položit otázky, jak současná hřiště podporují dětskou kreativitu, nezávislost a schopnost řešit problém a jaký mají vliv na celkový vývoj dětí,“ říká Carolina Sidon, s tím, že pilotní projekt Tvořivého hřiště navazuje na vzdělávací metodu Tvořivá hra, kterou finančně podpořilo Ministerstvo školství, mládeže a tělovýchovy.
Děti jako risk manažeři
Navzdory svému pojetí jsou Adventure playgrounds překvapivě bezpečná. Na běžných hřištích jsou rizika minimalizována, děti to vnímají a automaticky snižují pozornost. V neustále proměnlivém prostředí plném nesourodého materiálu si naopak více uvědomují rizika a jsou opatrnější. Zkušenosti ze světa potvrzují, že jistá míra riskování je důležitým prvkem pro prevenci zranění a děti se na Adventure playgrounds učí poznávat a vyhodnocovat rizika. „Na našem Tvořivém hřišti budeme dodržovat osvědčená pravidla, kdy na dění dohlíží zkušení lektoři. Pokud to není nutné, do dění na hřišti dětem téměř vůbec nezasahují a pomáhají pouze s využitím některých nástrojů,“ komentuje Carolina Sidon.
Tvořivé hřiště vzniklo v areálu Říčanské hájovny, kde bude zatím fungovat během prvních tří srpnových týdnů. Od pondělí do pátku bude k dispozici dětem na příměstském táboře, o prvním a druhém srpnovém víkendu (8.-9. 8. a 15.-16. 8.) se pak mezi 10. a 18. hodinou otevře dalším zájemcům.
V případě, že se Tvořivé hřiště osvědčí a bude o něj zájem, mohlo by v Říčanech vzniknout natrvalo. Obyvatelé města by o něm v budoucnu rozhodli v rámci participativního rozpočtování. Zařadilo by se tak mezi zhruba tisícovku takových hřišť, která jsou rozšířena zejména v Dánsku, Velké Británii, USA, Kanadě nebo Japonsku.
Zdroje:
PRAHA: Rekola, česká bikesharingová společnost, představuje nový projekt propojující městskou cyklistiku a umění. Na sto deseti vybraných kolech v Praze se objevují polepy a odkazy na sociální sítě mladých českých talentů. Každé z těchto kol nese jedinečné umělecké dílo nebo odkaz na hudbu, poezii či grafiku. Mezi zapojené umělce a umělkyně patří hudebníci Lil Fault, The Interlude a Pastavbacku, Ay$kr, Devotch666 a Karolina Beranová, básníci Antonín Zhořec, Anna Smetanová, Josef Kináč a Nikola Týčová a vizuální umělci Max Butrón, Matyáš Melíšek a Amélie Počarovská. Ulovit si kolo a zažít inspirativní jízdu s jedním z umělců mohou lidé do konce roku.
PRAHA: Kulturní produkční platforma ProFitArt se kromě produkce divadelních inscenací zabývá také kreativním vzděláváním. Aktivity mají významný sociální dopad, zaměřují se na psychomotorický vývoj dětí, podporu mentálního zdraví a emoční inteligenci. Součástí tohoto proudu jsou například workshopy pro děti a pro pedagogy Učení cirkusem pod vedením lektorů Cécile Da Costa a Roberta Janče a také nejnovější projekt s názvem Tanec a duševní zdraví (nejen) ve školách, který ProFitArt realizuje ve spolupráci s britským souborem Company Chameleon a Švandovým divadle na Smíchově.
ČR: Všechny v kulturním sektoru zajímá, jak se účinněji propagovat, ale někde to umějí lépe… Koncem loňského roku se na Ministerstvu kultury konal seminář věnovaný novým trendům v marketingu a propagaci kulturních zařízení a paměťových institucí. Ukázalo se, že sdílení zkušeností a úspěšných praxí je pro všechny, kteří mají oblast marketingu a propagace na starosti, velmi cenné. Proto jsme v Místní kultuře připravili anketu, která nabízí možnost „podívat se“, jak to dělají jinde. Chceme přinést konkrétní příklady vynalézavé, nápadité, ale hlavně fungující sebepropagace a dobře zvolené komunikační strategie vybraných projektů z oblasti kultury. Jaký je váš příběh? Co pomohlo ke zvýšení návštěvnosti, prodejnosti, sledovanosti? Čím můžete inspirovat ostatní? Zeptali jsme se Barbory Votavové, brand manažerky Knihobotu, knižního online secondhandu.
KRÁLOVÉHRADECKÝ KRAJ: Zdeněk Fryml, Jarmila Haldová, Monika Lemberková a Jana Hladíková získali titul Mistr tradiční rukodělné výroby Královéhradeckého kraje, který udílí krajští radní za významný přínos v oblasti tradiční lidové kultury a těm, kteří se významně zasloužili o jejich udržování a rozvoj za předchozí kalendářní rok. Nově je ocenění udělováno také významným osobnostem dlouhodobě působících v oblasti tradiční lidové kultury.